HOLDEN VAPAUTETTU
Kulta, mihin aikaan Kent ja Joon tulevat?
Kahden aikaan.
Oletko melkein valmis?
- Ihan kohta. - Selvä.
Meidän täytyy hakea propaania kirkon jälkeen.
Tottahan toki.
Mitä nyt, Teddy?
Kunhan katselen TV:tä, Tawney.
Johtuuko tämä yhä lainapapereista?
Voisit uskoa minuun vähän enemmän.
- Siksi allekirjoitin ne. - Lopulta.
Tarvitsin vain hieman miettimisaikaa.
Sen kerran kun pyydän sinulta luottamusta, joudut miettimään?
Olen vielä vähän vihainen.
Onko jotain muutakin meneillään?
Kertoisit minulle.
Puhu minulle.
En pääse yli sinun ja Danielin jutusta.
Luulin että pääsisin,
mutta se ei unohdu sormia napsauttamalla.
Anteeksi. En saa sitä mielestä.
Kiitos, että olit rehellinen.
Miksi tässä suhteessa kaiken pitää olla niin helvetin kohteliasta?
Pitäisikö minun puhua kuten sinun?
Olisitko sitten tyytyväinen?
Lähden kirkkoon.
Ota hedelmäsalaatti jääkaapista tunnin päästä.
Hei, äiti.
Hei, kulta.
Minä ja Ted menemme tänä iltana elokuviin.
Ajattelin, että haluat ehkä mukaan.
Minulla on aika paljon tekemistä.
- Hyvä. - Minä pakkaan.
Sanoitko, että pakkaat?
Amantha?
Kyllä, pakkaan.
Ehkä minun ei olisi pitänyt puhua siitä Atlantasta.
Ei, olit oikeassa.
En kuulu tänne. Ei millään pahalla.
Sinusta on varmasti mukava tavata taas ystäväsi.
En tainnut saada siellä ollessani oikeita ystäviä,
paitsi Danielin asianajajan.
Se tuntui aina väliaikaiselta.
Jäisit sitten tänne vielä vähäksi aikaa. Miksi ei?
Voi Luoja.
Tiedän, kulta. Anteeksi.
Mitä mieltä olet?
Mitäkö mieltä olen?
Olen sitä mieltä,
että olen katsellut tätä maalausta kirjasta niin pitkään,
että aivoni jollain tavalla aliarvioivat sitä.
Nyt kun katson oikeaa maalausta,
en tunne oikein muuta kuin
pettymystä.
Se on harmi.
En niinkään maalausta kohtaan, vaan aivojani.
Uskon, että aivoja pelottaa olla jatkuvassa ihmettelyn tilassa.
Varmaankin turvallisuussyistä.
Se on kai väistämätöntä.
Yleensä neljän vuoden ikään mennessä.
Sitten on vielä suurten odotusten ongelma.
Aivoja ei näytä yhtään kiinnostavan
suojella meitä niiltä.
Ei.
Minusta meidän pitäisi palauttaa ihmettely ja karkottaa odotukset.
Olen samaa mieltä.
Siirrymme eteenpäin.
Itse yritän usein
kuvitella itseni siihen hetkeen taiteilijan elämässä
ennen kuin maali kuivuu kankaalle
tai viimeinen nuotti on kirjoitettu, tai viimeinen lause muotoiltu.
Se tekee ihmeitä ihmettelylle.
Tuo on hyvä neuvo.
No, ei se aina onnistu, mutta...
Olen Peggy.
Donald.
Hei, Donald.
Hauska tavata.
Nauti.
Voinko auttaa?
Iso kevytkola, kiitos.
Tuleeko muuta?
Anteeksi?
Se on ihan solmussa.
Pärjään kyllä, äiti. Älä huolehdi.
- Tyhmä kapistus. - Joskus se jää jumiin.
Noin.
Se on totta.
Eikö olekin?
Donald.
Hei.
Hei vain.
Tule tänne.
Liity seuraamme.
En halua tunkeilla.
Tunkeilla? Onpa ritarillista.
Nyt sinun on istuttava kanssamme.
Tilasimme kuitenkin liikaa viiniä.
Donald, nämä ovat ystäviäni.
Florene,
Anna Lewis
ja Hazel.
- Hei, Donald. - Hei.
- Ehkä hän kuuluu siihen ryhmään. - AA: han?
Donald, kuulutko AA-kerhoon?
- En. - Luojan kiitos.
Olemme menettäneet heille monia.
Oletko Atlantasta kotoisin?
En ole.
Onpa salaperäistä.
Kysymykset riittävät. Tämä on kuin mikäkin kuulustelu.
Mistä hän on?
Miten tuo muka on sopimatonta?
Olen itse asiassa Alabamasta.
Olen kovin pahoillani.
Saammeko kysyä hänen ammattiaan, vai onko sekin kiellettyä?
Omistan kirjakaupan siellä.
Miksi en ole yllättynyt?
Se on pieni.
Ehkä voit suositella jotain kirjaa lukupiiriimme.
- Tuota... - Luimme juuri Merenneidon tuolin.
Etkö vihannutkin sitä?
Totta puhuen...
Päähenkilö on niin säälittävä.
Ei ole järkeä kertoa tarinoita täydellisistä ihmisistä.
Tiettyyn rajaan asti.
Mitä mieltä olit, Donald?
Sehän on aina subjektiivista.
Sano edes, että vihasit munkkia.
Ole kiltti.
En erityisemmin pitänyt hänestä.
Kiitos.
Tämä leipä on erinomaista.
Se on erilaista.
Paninileipäkö?
Niin.
Palini...
Se on poikkeuksellisen tuoretta täällä.
Olenko ainoa, joka on kyllästynyt paninileipään?
Paninileipä.
2 YHDELLÄ DOLLARILLA
Hei, äiti.
Arvostan tarjoustasi, mutta söin jo.
Mitäkö söin?
Salaatin.
Ei, se oli täyttävää.
Siinä oli juustoa ja krutonkeja.
Ei, en edelleenkään halua elokuviin illalla.
Nautin yksinäisyydestäni. Harjoittelen.
Alesha, menisitkö kassalle 2?
- Odota, äiti. - Kiitos.
Onko teillä muuttotarvikkeita?
Pakkausteippiä on tämän hyllyn päässä.
- Kuplamuovia? - Valitettavasti ei.
Targetissa ehkä on.
Kiitos.
No niin.
Kaupunki on niin pieni, että kuplamuovikin pitää hakea Mansfieldistä.
Kuplamuovi, äiti.
Täällä ei kai ole tapana muuttaa.
En tiedä, saanko vuokratakuutani takaisin.
Melvin ei ollut toiveikas.
Se on iso summa minulle.
Täytyy taas mennä.
Äidit.
Se tekee 8,77. Käteisellä vai kortilla?
Kortilla.
TYÖTÄ TARJOLLA ALKAEN HETI
Puhelu äidiltä pilaa hyvänkin päivän.
Älä muuta sano.
Mukavaa päivänjatkoa.
Onko jokin hätänä?
Saisinko hakemuksen?
Mihin?
Tuohon työpaikkaan.
Oikeastiko?
Kyllä. Oikeasti.
Selvä.
Miksi ihmeessä opettelisi ulkoa Tobias Wolffin Bullet in the Brainin?
Se on vain novelli.
Olkoon vaikka haiku.
Lukeminenkin oli surullista. Muistaminen olisi kidutusta.
Se oli itse asiassa rauhoittavaa.
Selvä.
Kerro lisää.
En oikeastaan tiedä miksi.
Elämässäni oli vaikea kausi,
ja jouduin pohtimaan ajan kulumista perinteisessä mielessä.
Ja koska herra Wolffin novelli
käsittelee osittain ajan vääristymistä,
sen opetteleminen ulkoa
auttoi minua tavallaan vääristämään aikaa.
Tai ainakin kokemaan ajan eri tavalla.
Hyvin perusteltu, Donald.
On paras jatkaa matkaa, jos haluamme ehtiä myymälään.
Ryhmä lähtee 20 minuutin päästä.
Oli mukava tavata, Donald.
Ilo oli minun.
Oli mukava tavata. Kiitos.
- Otan teidät kiinni. - Selvä.
Kiitos.
Tämä hanhilauma on välillä aikamoinen.
Ei lainkaan. He olivat innostavia.
Emme puhuneet musiikista.
Olen utelias.
Totta puhuen...
En ole juurikaan kuunnellut musiikkia viime aikoina.
Enimmäkseen lukenut.
Olet varmasti Dylan-fani.
Tietysti.
Kuuntelin häntä teininä.
Teininäkö?
Tiedän. Olen aikonut aloittaa taas.
Näin hänet, kun hän vaihtoi sähkökitaraan...
No, useampi vuosi sitten.
Silloin maali oli vielä märkää ja elävää.
Voin vain kuvitella.
Oletko kunnossa?
Tarkoitukseni ei ole udella.
Ei, minä vain...
Aiheesta pitäisi keskustella joskus paremmalla ajalla.
Niin tietenkin.
Menen etsimään tytöt.
Peggy?
Niin?
Oli todella miellyttävää tavata sinut.
Samat sanat.
Kun tulen käymään Mobilessa,
pistäydyn kirjakaupassasi.
Se olisi hienoa.
Sinä kerroit heille. Jestas!
Ei. Se on yksityistä.
Olen roisto.
- Olet yksi pahis. - Niin.
- Hei. - Hei.
Hei, Tawney.
Hei, kultaseni.
Hei.
- Kent. - Mitä kuuluu?
- He tulivat vähän etuajassa... - Toivottavasti ei haittaa.
Matka Hilton Headista kävi nopeasti.
- Ei se haittaa. - Sanoin Joonille, että emme voi ilmestyä,
mutta Teddy sanoi, että voimme tulla.
- Bileet ovat pystyssä. - Eihän sinua haittaa?
Ei tietenkään.
Kysyin Teddyltä, voinko jotenkin auttaa,
mutta hän sanoi kaiken olevan hallinnassa.
Ainakin kovasti yritän.
Hain propaanin,
otin hedelmäsalaatin jääkaapista, ja pöytä on melkein katettu.
Millaista Hilton Headilla oli, Joon?
Tuulista.
Anna minun auttaa.
Haluatko, että kuorin sen?
Se olisi mukavaa.
Sieltä saa kivan loma-asunnon pienellä rahalla.
Aiotteko hankkia sellaisen?
- Mietimme asiaa. - En oikein välitä rannoista.
Voinko laittaa nämä esiin?
Laita vain.
Muy bueno. Jestas.
En malta odottaa muffinssien valmistumista.
Lopeta.
Tarvitsetko jotain?
- Ei. Kaikki hyvin. - Selvä.
Sytytän grillin.
Anna minulle jotain, että selviän eteenpäin.
Kaipaatko seuraa?
Totta hemmetissä.
Olette niin suloisia yhdessä. Hän jumaloi sinua.
Enpä oikein tiedä.
Kent kertoi, että rengaskonferenssissa
Teddy puhui sinusta koko ajan.
Niin.
Kent varmasti unohti olevansa naimisissa heti kun poistui kotoa.
Amantha Holden.
Kaksi lukukautta yliopistossa?
Etkö innostunut siitä?
Ei, pidin siitä, mutta lähdin ollakseni lähellä...
Mennäkseni töihin Atlantaan.
Tiedän, että sinulla on ollut rankkaa veljesi takia.
Melkein 11 vuotta Atlantan Metro Gasilla.
Kyllä.
Kolmannes elämästäni vanhalla Metrolla.
Piditkö siitä?
En oikeastaan.
Mutta sainpahan vuokran maksettua.
Työskentelitkö ikinä kassalla?
En.
Onko sinulla kokemusta vastaanotosta?
Ei.
Varastotöistä?
Oppisin sen takuulla.
Niin varmasti. Tässä on vain yksi juttu.
Peanut on jo äitiyslomalla, ja edellinen tyttö ei pärjännyt.
Tarvitsemme jonkun heti.
Voin aloittaa koska tahansa.
Ei tämä mitään rakettitiedettä ole.
Oppisit työt varmasti nopeasti.
Mutta jos et pärjää asiakkaiden kanssa tai kyllästyt ja lopetat,
meillä on liian vähän henkilökuntaa,
ja joudun taas tähän hakuprosessiin.
Ymmärrätkö?
En minä lopeta.
Enkä kyllästy.
En kyllästynyt Metrollakaan.
Tai kyllästyin, mutta tein silti työni hyvin.
Minulla ei ole kokemusta kaupan alalta,
mutta opin asioita nopeasti.
En tiedä pitkällä tähtäimellä, mutta minun täytyy olla
nyt Pauliessa
veljeni takia.
Kiitos, että olit rehellinen.
Kuten sanoin, on muutama muukin hakija,
mutta teemme päätöksen hyvin pian.
Kiitos, kun kävit.
Tuo on järjetöntä.
Sinulla on vain yksi liike.
Et voi kilpailla isojen ketjujen kanssa.
Minun ei tarvitse. Lähin ketju toimii Maconissa.
Niin, koska täällä ei ole tarpeeksi asiakkaita
- pitämään liikettä pystyssä. - On täällä.
- Heidät vain pitää tavoittaa. - Niin varmaan.
Vastuu on sinulla, kun joku nilkki
jättää maksamatta 2000 dollarin arvosta kromia.
Hieno suunnitelma, kamu.
Isot leasing-ketjut
tuottavat yli 150 miljoonaa dollaria vuodessa.
Se ei ole mahdollista,
jos asiakkaat eivät maksa laskujaan.
Tuossa on kyllä pointti.
Niin on.
Olen varma, että onnistut.
Onnistun? Siitähän tulee kultakaivos, helvetti.
Okei. Siltä kuulostaa.
Brändimme on jo tunnettu alueella.
Se on tärkeää.
Niin hitossa on.
Haen meille uudet kaljat.
Älä vaivaudu. Joudun vielä ajamaan kotiin.
Ei siitä ole vaivaa. Palaan kohta.
Voinko auttaa?
Etsin erästä, joka asui täällä joskus.
Ahaa.
Nimi oli Kerwin.
Miksi etsit häntä?
Tunsin hänet.
Olimme yhdessä vankilassa.
Hyvä Luoja.
Oletko Daniel?
Kyllä. Olen Daniel.
Äiti.
Täällä on Kerwinin ystävä.
- Kuka? - Daniel.
Daniel?
Valkoinen kaveri. Se, joka pääsi pois.
Luoja paratkoon.
Daniel.
Siinä sinä seisot ovellani.
Oletko yksin?
Olen.
Se on hyvä.
Se on hyvä, eikö niin?
On.
Saanko halata sinua?
Ole hyvä.
Laupias taivas.
Täällä ilmielävänä.
Hei, Stefan.
Miten menee?
Ristikko selliemme välissä oli eräänlainen sisäpuhelin.
Varmasti paljon keskusteluja.
Hän piti juttelun käynnissä.
Kuulostaa ihan Kerwiniltä.
Kuulen hänet välillä vieläkin.
Kuulin tuon.
Kerwin puhui sinusta aina.
"Daniel sitä ja Daniel tätä."
Hän osasi ilahduttaa.
Ole hyvä.
Kiitos.
Kerwin kypsyi siellä niin paljon.
Niin kypsyi.
Siinä kauheassa paikassa.
Hänestä tuli mies.
Hyvä mies tulikin.
Sitä hän oli.
Miten sinulla nyt menee, Daniel?
On tässä ollut sopeutumista, mutta nyt asiat ovat kohenemassa.
Äitisi oli varmasti suunniltaan.
Olihan se ensin järkytys,
mutta hän on varovainen optimisti.
Äitien täytyy salata joitain asioita, koska te...
- Tiedäthän. - Kyllä.
Pojat.
Aiheuttavat äideille aina huolta.
Kerwin halusi, että kävisin luonanne kun pääsen pois.
Niinkö?
Hän sanoi: "Ei jos, vaan kun, Daniel."
- Hän jaksoi uskoa. - Kyllä.
Ja kun hän jotain sai päähänsä...
Kyllä vain.
Hän oli sellainen jo tenavana.
"Ensin pysähdyt herra Gillin ruokakauppaan
"ja ostat appelsiinilimun."
- Kerwin rakasti appelsiinia. - Kyllä.
Appelsiinin väriä, makua, jopa sanaa.
Pienenä hän sanoi sitä "opelsiiniksi".
Sitten hän sanoi: "Mene kadun yli äidin talolle
"ja hän rutistaa sinusta ilmat pihalle.
"Ole siis valmiina."
Hän ei valehdellut.
Kuka voi halata rutistamatta?
- Et ainakaan sinä. - Hys.
- Tiedät sen. - Hän sanoi sen niin usein
ja niin päättäväisesti,
että joskus suorastaan näin itseni
kävelemässä suoraan ovellesi.
Ja sitten sinä kävelit.
Aivan kuten poikani sanoi.
Mutta suurimman osan ajasta
en uskonut ikinä pääseväni pois.
En ollut kuullut kenenkään päässeen pois kuolemansellistä
elävänä.
Ei.
Äitisi on varmasti iloinen.
Halaa sinua aina kun haluaa.
Älä nyt, äiti.
En voi olla ajattelematta poikaani.
Daniel ei ole kuin Kerwin.
Hän ei tehnyt mitään.
Ei, ei kai.
Ei kai.
Olen pahoillani.
Minun täytyy ehtiä bussiin.
Lähdetkö kotiin?
Kiitos. Kyllä.
Lähden kotiin.
Ole kiltti. Älä lähde vielä.
Rouva Whitman?
Niin, Daniel.
Kiitos...
Kerwinistä.
Hän oli hyvä ihminen,
ja hän oli ystäväni.
Kaipaan häntä joka päivä.
Hei.
Kiitos, kun tulit käymään.
En ollut varma, pitäisikö minun.
Onnea matkaan.
Kiitos.
Onko muffinsseja vielä jäljellä?
Leipäkorissa voi olla muutama.
Löysinpäs.
Huomasitko, miten Kent hotki lounaansa?
Joon ei taida hirveästi viihtyä keittiössä.
Hän saa minut nauramaan.
Kent on joskus vähän negatiivinen.
Millä tavalla?
Tule tänne.
Tule nyt.
Ottaisit palan.
- Minulla ei ole nälkä. - Ota nyt pala.
- Minä... - Ota palanen.
Olet niin hyvä kokki.
Kiitos.
Olen hemmetin onnekas.
- Teddy, voisimmeko... - Mitä?
Ted.
Luoja.
Teddy.
Et ole koskenut minuun viikkoihin,
ja nyt humalassa...
Ei minun tarvitse olla humalassa.
Olen pahoillani.
Hemmetti.
Oletko koskaan tyytyväinen?
En käskenyt sinun lopettaa.
Olet vain minusta hiukan pelottava.
Olenko sinusta pelottava?
Ei. Ei.
- Minä... - Ei, ei.
Tuomittu tappaja ei siis pelota sinua,
mutta oma aviomiehesi kyllä.
Älä laita sanoja suuhuni.
Laita suuhusi jotain muuta.
Mikä sinua vaivaa?
Mikä helvetti sinua vaivaa?
Hei, sinähän olet se kaveri?
Joka vältti kuolemantuomion.
En ole hän.
Olet sinä.
En tarkoita häiritä.
On se Holden.
Olen varma asiasta.
Halusin vain sanoa, että seurasin tapaustasi.
Et saanut oikeudenmukaista kohtelua.
Olemme iloisia, että pääsit pois.
Kiitos oikein paljon.
Toivottavasti tämä ei ole liian tunkeilevaa,
mutta saisimmeko ottaa kuvan?
No hyvä on.
Hienoa. Anteeksi, neiti.
- Voisitko ottaa meistä kuvan? - Toki.
Kaveri vältti kuolemantuomion. Uskotko sitä?
Anteeksi. Meidän on tultava aika lähelle.
Se näyttää paremmalta.
Noin. Rajaa sitä vähän.
- Juuri noin. Sitten... - Tästäkö?
- Siitä. - Selvä.
Kiitos.
Hyvä kuva.
Haluatko kuvan itsellesi?
Käytätkö Facebookia tai Instagramia?
En.
- Ymmärrän. - Tämä on ihan mieletöntä.
- Tiedän. Tätä vain sattuu. - Niinpä.
Törmään jatkuvasti, ei pahalla, sinun kaltaisiisi kummajaisiin.
Kuten siihen kaveriin, joka ampui itseään päähän
naulapyssyllä.
- Muistatko hänet? - En oikeastaan.
Naula meni suoraan kitalaen läpi
tämän tyypin aivoihin.
Hän ei edes huomannut ennen kuin kävi hammaslääkärissä.
Näin uutisen, ja sitten
- kaksi viikkoa myöhemmin... - Ei kiinnosta.
Mitä?
Minua ei kiinnosta tylsä tarinasi.
Sait valokuvasi. Nyt söisin mielelläni ateriani loppuun.
- Mikä kusipää. - Rick.
- Olen pahoillani. - Oikeasti.
En vain ole tottunut ihmisten...
Poistan valokuvan.
- Ei sinun tarvitse. - Lasketko leikkiä?
- En halua valokuvaa. - Älä viitsi, Rick.
Mulkku.
He vapauttivat kyllä väärän kaverin.
Haloo?
Hei, neiti Lovaas.
Wynn. Anteeksi.
Niinkö?
Ei.
Ei, se on hienoa.
Mukava kuulla.
Onko se siis kokoaikaista vai...
Hyvä.
Kyllä.
Nähdään tiistaina.
- Hei, Ted. - Hei, Carl.
Mikä sinut tuo tänne?
Halusin puhua sinun kanssasi yhdestä asiasta.
Sopiihan se.
Luottamuksellisesti.
Saamasi pitää.
Tulisitko sisään?
Se liittyy Danieliin.
Hän teki jotain
minulle.
Tule sisään.
Hei!
MENIMME ELOKUVIIN
VIISI NOUTORUOKALISTAA JOS ON NÄLKÄ
TERVEISIN ÄITI
Kahvinporoja?
Niin. Kahvinporoja.
Ihan tavallisia kahvinporojako?
Niin, ihan tavallisia hiton kahvinporoja.
Keskikokoisia kai.
Ostan niitä tukuittain Sam'silta.
Selvä.
Kun siis heräsit,
kahvinporot olivat jo siellä?
Kyllä, ne oli jo laitettu sinne.
Iso kasa niitä.
Muistatko mitään sitä ennen?
Että hän olisi esimerkiksi vetänyt housusi alas?
Sanoinhan, että menetin tajuntani hänen kuristusotteessaan.
Olisinko muuten antanut hänen vetää housuni alas?
Et tietenkään.
Tapahtuiko siinä
penetraatiota?
Mitä?
Kahvinporojen kanssa?
Saattoi niitä päästä valumaan sinne.
Vähän niin kuin hiekkaa uimarannalla.
Ei, ei. Tarkoitin että
tapahtuiko penetraatiota sen lisäksi
tarkoituksella?
Tunkiko hän kahvinporoja perseeseeni?
Suunnilleen.
Ei.
Ei helvetissä.
Tajuatko, miten kiusallista tästä on edes puhua?
Tietenkin.
Haluan vain selvittää yksittäiskohdat.
Lain silmissä on aivan eri asia, onko esine,
tässä tapauksessa kahvinporot,
työnnetty väkisin peräsuoleesi...
Voi Jeesus.
Vai ovatko ne vain joutuneet vahingossa
ahterisi alueelle.
Voi hyvä Jumala. En voi uskoa...
Kuule.
Hän ehkä paineli niitä että ne pysyivät paikoillaan,
mutta tämä tuntui enemmän symboliselta teolta.
Ei hän yrittänyt tunkea kiloa kahvinporoja persreikääni.
Tämä kaikki on jälkiviisautta.
Niinkö? Hiton uskomatonta.
Katsos, kun heräsin,
en tiennyt, mitä helvettiä oli käynyt.
Olin vähän sekava.
Voisin kuvitella.
Olisi ollut hyvä, jos olisit kertonut tästä heti sen jälkeen.
Mitä tarkoitat?
Olisi vakuuttavampi juttu.
En aio nostaa syytettä.
Jouduit seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi,
ehkä jopa murhayrityksen, kun muistetaan kuristaminen.
Mistä tiedät, ettei hän halunnut tappaa?
Ei hän yrittänyt tappaa minua.
Hän piti minulle jonkun sairaan oppitunnin.
Jos kerrot tästä jollekin,
vannon Jumalan nimeen...
Annat siis hänen päästä kuin koira veräjästä?
En voisi elää asian kanssa Pauliessa.
Tarvitsen lupauksesi, Carl.
Hyvä on.
En kerro kenellekään, jos niin haluat.
Sitä juuri haluan.
Mutta minua kiinnostaa,
että miksi ylipäätään kerroit minulle.
En voi kertoa isälle.
Tai vaimolleni.
En tiedä. Minä kai...
Halusin kertoa, mihin hän pystyy.
Tiedän kyllä, mihin hän pystyy.
Näin sen noissa metsissä 20 vuotta sitten.
Tämä kertoo kuitenkin yhden asian.
Minkä?
Seepra ei pääse raidoistaan.
Oletko hereillä?
Olen pahoillani.
Olen kamalan pahoillani siitä, mitä sanoin.
Siitä, miten olen käyttäytynyt.
Olen iloinen, että tulit kotiin.
Ei hän oikeasti halua pitää huolta hänestä.
- Hän vain leikkii hänen kanssaan. - Enpä tiedä.
Hyvänen aika.